Smaklig måltid!
- Tack! - Skål för kocken!
Din advokat är här.
Jag är vaken. Vad är det? Tack, vännen.
Jäklar! Okej...
Okej. Nej, gå du.
Så där ja.
Efter skolan kan vi kanske... Vi köper dig ett nytt ritblock -
- och sådana där... Vad heter det? Kol någonting?
Värt ett försök.
Jag hade åtta månader kvar. Du är fantastisk.
Jag gjorde verkligen inte...
Med all respekt, önskar jag att du fått livstid.
- Nu kanske du tappar ett par kilo? - Byt om. Jag ska förklara villkoren.
Vänta! Kom hit.
Okej. Var duktig nu!
- Jag vet inte hur du gjorde det, men tack. - Vi borde fira ikväll.
Varför inte nu?
Kom hit.
- Hej, Tommy! - Hej, killar!
- Hej, Tommy! - Läget, Tommy?
...inget umgänge med dömda brottslingar, inga vapen -
- och du kan förstås inte rösta.
- När ses vi igen? - Jag drar till mig trubbel.
Men jag vet var jag hittar en bra advokat.
Vet du hur svårt det är att hitta rosa pioner så här års?
Tack, Jane. De är min frus favoriter.
WHITESTONE LÄNSFÄNGELSE
- Oj, oj... - Sköt om dig, kompis!
Det har varit ett nöje.
Vad i helvete?
Jag måste förbi!
- Töm lasten på gatan! - Dra åt helvete.
Jag skulle uppskatta lite samarbete.
Ursäkta, mr Woijchik. Jag såg inte att det var ni. Hur mår er pappa?
- Det knallar och går. Hur blir det? - Javisst.
Han är inte här, chefen.
RIE MORAN ÄLSKAD FRU OCH MAMMA 1978-2015
VIN & SPRIT
- Tio lådor som vanligt? - Nej, fyra idag.
- Hur mår grabben din? - TJ? Utmärkt.
Du behöver inte prata, TJ, men du måste lyssna. Gör uppgiften nu.
Vad är det?
Vad ska du göra åt det, din skit?
MATVARUBUTIK
- Farbror Stavros! - Den förlorade brorsonen!
Du luktar avlopp.
Pass. Biljett till Paris. Fickpengar.
- Flyget går kl. 12.00 imorgon. - Maury Finkelberg? Verkligen?
Kunde jag ha fått kortare varsel? Varsågod.
Kom ihåg att jag är ledig imorgon.
- Min dotter uppträder. - Jag är påmind.
Hej, Dion! Hej då, Dion.
- Får jag stanna här ikväll? - Alla rum och tjejer är bokade.
Nästa guldrush är här i Bronx. Därför jobbar lottomaskinerna övertid.
Fan också. Ut med dig!
Ska du redan gå?
Patrick! Det är inte din vanliga tid.
- Jag letar efter din brorson. - Dion? Han kommer inte ut på länge.
- Hitta honom. - Det finns ett par snutar däruppe.
Det här är inte bra för någons affärer.
- Vad händer med dem som ljuger för mig? - Fan ta dig, Patrick!
Jag betalar för skydd varje månad. Kallar du det skydd?
Du vet väl varför jag kallas tandfén?
Han är inte här.
Hej, mr Moran! Du missade förra veckans tid.
Ja, förlåt. Det var mycket på jobbet.
- Jag ringer om det. - Vi har en kvart nu. Kom!
Min försäkring täcker bara tio möten med en psykiatriker och tio med talpedagog.
Nu måste jag betala själv. Det är mycket att hantera utan hans mamma.
- Jag kan bara föreställa mig. - Ja, precis.
Vad tänker du?
Att om du hade 20 års mer erfarenhet skulle det göra skillnad för TJ.
Du avviker från ämnet. Jag är den jag är. Du är den du är.
Vi pratar om verkligheten. Det går inte bra för TJ.
TJ hamnar i slagsmål. TJ pratar inte.
Jag förstår att det är tufft att vara ensam.
Är jag den enda singelföräldern vars barn har problem i skolan?
Den enda med en son som såg sin mamma bli överkörd och som inte pratar.
Vars pappa har alkoholproblem!
- Jag känner lukten av det. - Det är vin.
- Jag jobbar med vin! - Mr Moran.
Om det här fortsätter att gå utför måste jag kontakta socialnämnden.
- Vad innebär det? - Du kan förlora TJ.
Jag låter ingen ta dig.
- Redan problem? - Jag saknar dig redan.
Får jag komma in?
Du är bra i sängen, men det här bör nog förbli professionellt.
- Gott uppförande? - Jag vet inte.
Snarare... god matlagning.
- Kul att se dig. - Dig med.
- Ska du sova här? - Ja. Bara för en natt.
Jag åker till Paris imorgon.
Jag måste härifrån.
- Synd. Vore kul att ha dig här. - Jag kommer tillbaka.
Var du i det enda fängelset utan styrketräningslokal?
Lugn bara, jag spöar dig fortfarande.
Är du okej?
TJ! Du minns Dion.
Se på dig! Läget, T-Bone?
Okej, kom då.
Okej.
Så metadonkliniken är yogastudio nu?
- Ja. Snart kommer en ekologisk marknad. - Galet.
The Bronx är det nya Brooklyn.
Det är på väg upp.
- Delar av det. - Städerskan är sjuk.
Hur lever du så här? Jag hade det snyggare i fängelset.
Du får säkert komma tillbaka dit.
- Är TJ okej? Han verkar lite... - Tyst?
- Kantstött. - Det är okej. Trasig är värre.
Han har inte sagt ett ord sen hon dog. Tack för att du kom på begravningen.
Länsfängelset släppte inte ut någon den dagen.
Åh Tommy, jag dör!
Du har en spis värd 20000 dollar och kylskåpet är tomt?
Jag hinner inte handla mat.
Men du har gott om vin.
- Hur går det med dig och flaskan? - Bra, faktiskt.
- Jaså? - Ja. Vi är kära.
- Och du och kokainet? - Vi gjorde slut.
- Det är svårt att få droger i fängelset. - Precis.
- Tack för att du hälsade på. - Förlåt. Var jag inget stöd?
Lustigt. Jag minns det annorlunda.
Den enda gången jag verkligen behövde dig, när min fru dog -
- blev du hög och brände ner restaurangen vi jobbade på.
Så jag förlorade inte bara min fru utan min bästa vän och mitt jobb.
Så nej, tack ska du ha!
Jag är så ledsen över Rie.
Jag saknar henne också.
Hur är det, T-Bone?
Hungrig?
Lägg ner det.
Vänta lite, kompis.
- Vad är det? - Fortsätt.
- Kom igen! - Vad gör du? Maten blir kall.
- Jag vill inte prata om det här. - Grabben äter inte förrän du gör det.
Ikväll bjuder vi på husets special -
- malfatti med tomat, parmesan och basilika.
Det passar perfekt till denna chianti från 2010.
En gammaldags Sangiovese åldrad på traditionellt vis -
- i stora ektunnor.
Tänk torkade röda frukter, medelfylligt -
- och en frisk syrlighet.
- Han är tillbaka. - Kan vi äta nu?
- Jag har inte lagat italienskt på länge. - Måltiden var lagom medioker.
- Jag vill fortfarande laga grekiskt. - Det blir svårt i Paris.
Kan du inte följa med till Paris?
Vi kan öppna restaurangen där.
Bra idé. TJ är gammal nog att bo här ensam.
Nej, TJ följer med. Vi ville veta om du ville komma.
Jaså? Tack.
- Du är galen. - Men tänk på saken.
Du, jag, grabben... Tre ungkarlar i kärlekens stad.
Vi skulle ha den bästa grekiska restaurangen i Paris.
TJ har varit med om tillräckligt.
Ni behöver båda en fräsch start.
Det är inte så enkelt.
Dessutom fixar jag inte allt det franska utan dig.
Vem skulle skämta om det med mig? Jag skulle inte överleva.
Du överlever alltid.
Okej.
Titta där. Vad ser du?
- En tallrik? - Nej.
Du ser svart orzo -
- i kryddig skaldjursbuljong med rotselleripuré.
Toppat med -
- grillad bläckfisk och körsbärstomater -
- garnerat med bronsfänkål.
Klassisk medelhavsmat med personliga helleniska influenser.
Jag hjälpte dig med hela menyn. Du behöver inte förklara.
I fängelset tänker alla bara på att fly.
Vet du vad jag tänkte på? Jag tänkte på Thirio.
Vem tror du jag pratar med? Därnere är allt jag ser Ries ofärdiga ritningar.
Den enorma espressomaskinen från Italien, Rie satte ihop den själv.
När jag tittar upp i taket ser jag furubjälkar.
- Cypress. - Hela... Vad?
Cypressbjälkar. Det är ont om tallar runt Medelhavet.
Det är nog furu.
- Var är Bibeln? - Glöm det.
Titta.
Det var länge sen.
- En livstid. - Ja.
BOKSTÄVER TILL SKYLTEN
- Det var som... - Föreställ dig det.
Thirio i Paris. Tillsammans skulle vi klara det.
Det var vi tre som skulle göra det.
Jag fixar det inte på annat sätt.
Först kom kineserna. De motades bort av irländarna -
- tills italienarna och judarna tog över.
Sen - hoppsan - kom de svarta och blattarna -
- och - pang - nu vietnameserna eller kambodjanerna, vilka det nu är.
Livets cirkel går från guling till guling.
Min pappa - må han vila i frid - sa att kvarteret är som en organism.
Att det lever och alltid förändras, alltid behöver något.
En bra affärsman tar reda på vad det är och erbjuder det.
Inget ont om min gamle pappa, men vad han inte visste var -
- att de stora pengarna finns i att fylla behovet när det inte behövs.
Kom igen.
Okej, kompis.
Jag ska skjutsa Teej till skolan. Du kan stanna tills flyget går.
Bränn inte ner huset, bara.
- Sköt om dig. - Du med.
Tack.
Och du... Var inte så högljudd nu.
Okej.
Sätt fart nu, hörni!
Bord 33. Nu kör vi.
- Är det här sorggruppen? - Ja.
- Jag heter Tommy Moran. Välkommen. - Tack.
- Det är lite överväldigande första gången. - Jag minns.
Pilar Herrera.
Min man Oscar dog i mina armar... av en hjärtattack.
- Du? - Min fru Rie, i en bilolycka.
- Jag beklagar. - Detsamma.
- Så... Vad gör du? - Tar en dag i taget, antar jag.
Jag menar, vad jobbar du med?
Jag är sommelier, men har inget fast jobb just nu.
- Jag säljer viner. - Jag är också i restaurangbranschen.
Min syster äger La Cubana Loca i Harlem.
Jag är restaurangchef. Vi letar alltid efter viner.
Vi borde byta nummer.
Jag såg på dörren hela tiden... och tänkte att Rie skulle komma när som helst.
Men det gjorde hon aldrig. Det gör hon aldrig.
Okej. Vi provar ett litet rollspel.
Berätta för din fru vad du går igenom.
Gloria... Du får vara hans fru.
- Nej, nej. - Okej.
Pilar? Är det Pilar? Kan du göra det?
Berätta för Pilar hur du känner, Tommy.
Det är okej.
Jag saknar dig.
Hela dagen lång.
Vi skulle göra det här tillsammans... -
- uppfostra vår son, starta en restaurang... Jag kan inte...
Jag behöver dig. Vi behöver dig.
Du är som en fantomlem.
Jag älskar dig.
Dion.
Vad i...?
Resor... så bra för själen.
Maury Finkelberg?
- Kort varsel. - Inte bara -
- bränner du ner vår restaurang.
Du åker dit.
En anställd som anlägger mordbrand, så ingen försäkring.
Min pappa kanske sitter i fängelse.
- Men du är skyldig oss 600000 dollar. - Jag ska betala tillbaka.
- Från Paris? - Jag ska...
Skulle skaffa utrustning.
Min nya restaurang behöver topputrustning.
Dion, Dion, Dion...
Kom och titta. Jag ska visa dig.
Vi har inte kommit så långt än.
Men vi har en exklusiv spis här -
- en espressomaskin i mässing och koppar, specialimporterad från Italien.
Kylrummet ska vara där borta.
Matlagningsstationerna ska vara här, här och där.
Vi letar cypressbjälkar till matsalen.
Dessutom ska vi odla våra egna örter i växthuset vi ska bygga på taket.
Vi skulle kunna vara klara om två månader.
Du känner ju mig och kök.
- När du inte bränner ner dem. - Jättekul.
Det var du som gjorde mig till chefskock på Ottavio's.
Jag kan dubbla förtjänsten. Jag kan betala tillbaka.
Du kan äta bräserad lammstek med svampsås -
- medan det här blir en tvättomat för dina pengar.
Det kommer gäster.
Okej.
Men försöker du lämna stan igen dör de här båda.
Din favoritfarbror också. Och den där advokaten du har.
Men du, Dion... Dig låter jag leva så att du alltid minns vad du orsakat.
Jag ska ingenstans.
Bra, för jag vill ha avbetalningar varje vecka.
Jag hoppas att restaurangen går bra.
Det vore trist att ha fått ut dig bara för att döda alla du tycker om.
En sak till...
Nej, vad gör ni? Jag kan betala tillbaka!
- Le, bara. Det blir lättare då. - Jag betalar tillbaka! Nej, Patrick!
Nej! Inte tänderna!
- Vi kanske ska prova något annorlunda? - Herregud...
- Ett lillfinger, kanske? - Nej, nej!
Nej, nej!
Åh Gud, nej!
Gud!
Vi ses, Dion.
Du, Manny!
Jag behöver en tjänst.
Tack, broder.
Borde inte du vara halvvägs till Paris?
Vad gör du?
Vad hände med ditt finger?
- En taxidörr. - Skippade du Paris på grund av en skråma?
Nej.
På grund av det här.
Okej, varsågod.
- Vänta, jag behöver grillsås. - Ät nu.
Ord vore trevligt.
Det är fantastiskt.
- Kanske till och med perfekt. - Det är aldrig perfekt.
- Ta komplimangen. - Smaka. - Ja, smaka.
- Gott, va? - Det här blir Thirios signaturrätt.
Jag åkte inte till Paris, för vår dröm var att öppna en restaurang här.
Vi ska göra det här!
Har du läxor? Gå och gör dem nu.
Jag öppnar ingen restaurang utan Rie.
Om du kunde se dig själv nu.
Jag satt i fängelse, men du är den som låst.
Du sitter fast. Du dricker för mycket.
Du har ett uselt jobb. Det var ett år sen Rie dog.
Du vältrar dig fortfarande i sorg.
Visst! "Ryck upp dig, Tommy! Skaka av dig det och gå vidare!"
- Jag säger inte... - Du vet inte vad du pratar om.
Du vet inte hur det är att älska någon, att vara gift -
- att uppfostra en son med... Med kvinnan du älskar.
Och du vet inte hur det är att förlora henne.
Jag behövde städa ur hennes garderob, hennes badrum, -
- kasta hennes bettskena i soporna.
Tala inte om för mig hur jag ska sörja eller att öppna restaurang utan henne.
Vi gör det inte utan henne. Vi gör det med henne.
Hon lever genom vår restaurang.
Nej.
Jag älskar dig mer än något annat. Det vet du väl?
Okej. Sov gott.
Vi ses imorgon.
Ligg kvar i sängen.
Hallå! Vad fan gör du?
Utan restaurang förtjänar du inte det här!
- Släpp! - Ge mig den!
- Hör du! - Släpp!
- Låt bli! - Du är inte värdig!
Släpp!
Du förtjänar inget av det här.
- Inget! - Han kastar tallrikar!
Du måste vara grekisk. Kan du sluta nu?
Du vill det lika mycket som jag. Du dricker för mycket för att inse det!
Säger kokainmissbrukaren! Typiskt dig.
Jag låter dig sova över och inom ett dygn river du stället.
- Den här skithålan? - Vad gör du här? Gå!
- Förlåt att jag stör... - Ut med dig!
- Ta med dig ditt ego, din själviska... - Förlåt att jag stör...
- ...din nedåtspiral! - Ett själviskt...
- ...självömkande skal av ditt gamla jag! - Ditt narcissistiska...
Han ringer för att höra Ries röst på telefonsvararen.
- Han har det inte så bra. - Jag vet.
Varför tvingar du honom att leva så här?
Det här stället är som en grav för Ries ouppfyllda drömmar.
Antingen bränner du ner det eller så bygger du upp det!
- Lägg av nu. - Nej.
När vi planerade för Thirio var du så full av liv.
- Jag hade också en fru! - Det handlar inte om dig utan om din son!
Om vi öppnar restaurangen och du får något att brinna för så har du ett syfte igen.
Du vet hur snabbt det kan vända för TJ.
Han förlorade sin mamma. Han behöver sin pappa.
Vi är panka. Var skulle vi få pengar?
Va? Nej.
- Aldrig. - Det är enda sättet. Han är skyldig dig.
Jag har inte pratat med honom på tio år.
Du brände ner en restaurang ägd av Ziggy Woijchik och hans psykfall till son.
Du inte bara lever, utan frigavs tidigt.
- Du måste vara tajt med slöddret. - Du vet inte vad du snackar om.
- Kom igen! - Och vad är det här?
Om du inte vill åka dit på 100 år får du ge mig information om tandfén.
Varför bryr du dig så mycket om honom? Du har redan satt dit hans pappa.
Tandfén kliver in, inget förändras och jag vinner ingenting.
Jag beklagar. Jag önskar att jag kunde göra något.
- Låt mig vara tydlig. - Nej!
Vad är det för fel på dig?
Jag är kapten Ahab.
Och tandfén, det feta svinet, är min vita val.
Du ska leverera honom till mig, kocken.
Hur gick det?
- Pappa var inte hemma. - Du skojar.
- Är du säker på att vi klarar det här? - Ja.
- Vi måste. - Skit...
Det kan man säga.
En restaurang i The Bronx.
Det är drömmen.
Undertexter: Maria Fredriksson